Här är allt vi vet. Vi förlorar kriget mot Vittnet -
- och vårt sista hopp är ett vapen som skapades åt oss -
- av några som har störst förståelse av tiden - primärerna.
För längesen i det förflutna.
De gav oss en gåta som leder till det.
"Klättra upp och ring i klockan."
Och nu vet vi att klockan är "Die Glocke".
Den upptäcktes av Ahnenerbe, en pseudovetenskaplig gren av SS.
Den fanns i den här mannens ägo. Sturmbannführer Friedrich Waesch.
En man som desperat gärna ville stiga i graderna.
Det här slottet beslagtogs av Waesch av en särskild anledning.
En utställning med föremålen från Ahnenerbe.
Galan är klockans enda kända anhalt -
- från dess okända ursprung tills den dök upp 1940.
Mellan galan och då vi stötte på den 1966 är den som försvunnen.
Så det är här eller aldrig.
Att infiltrera galan blir det farligaste uppdraget hittills.
Underskatta inte ondskan som man gjorde på den tiden.
Var så säkra... För att få tag i vapnet som kan förgöra Vittnet -
- så måste vi stiga ner i helvetet.
Alla spelar en unik roll. Håll er till den, oavsett vad.
Vi vet vad vi ger oss in i. Uppdraget går före vår säkerhet.
Oavsett vad som händer så ska vi få tag i klockan.
Katarina?
Jones?
De neurologiska effekterna från splittringsstrålningen. Du försämras.
Jag tänker slutföra det här. Initiera splittringssekvensen.
- Vilka är gästerna på galan? - Tyskar och franska nazisympatisörer.
Alla som smörar för SS i hopp om att bli skonade.
- Vi behöver en skaplig täckmantel. - Vi våldgästar inte.
Vi är värdarna.
Katarina! De skjuter dig på en gång.
Jag äger hundratals fastigheter över hela Europa.
- Herrejävlar... - Du är skapligt modig, Jones.
Där.
Vad står det?
Gjuten av nordiska hantverkare enligt arisk tradition.
Det är ett prydnadsföremål och inte vapnet.
Hur hittar vi klockan om vi inte vet hur den ser ut?
Välkommen tillbaka från USA. Klokt av dem att hålla sig neutrala.
Det här är föremål från Ahnenerbe. Vad tycker ni, Frau von Heinrich?
Jag är föga imponerad. Vår ariska överlägsenhet är vårt största vapen.
Inget här är värdigt resurserna ni har tillhandahållits.
Om de här föremålen inte imponerar så finns det ett som kan göra det.
Efter underhållningen kanske ni gör mig sällskap och bevittnar det själv?
- Klockan är inte här än. - Vi måste berätta för Cole.
Ursäkta?
Ms Goines, hur är er franska?
Meddela Cole att klockan inte är här. Han kanske kan hitta den.
Som en i personalen har du tillgång till de inre skrymslena på slottet.
Du kan förmedla information om det är svårt att hitta klockan.
Inta Castle Wolfenstein själva. Jag var krigsfånge i första världskriget.
Jag är less på tyskar och har nazistfobi!
Jennifer...
Det är ju jag.
Ni kan språket, men inte jag. Tänk om nån pratar med mig.
- Monsieur Maurice Morrison! - Oui.
Jonesy och Cassie är inne men klockan är fortfarande på väg.
När man talar om trollen. Var beredda utifall jag inte tar mig in.
Au contraire, mon frère. Överraskad? Jag bjöd in mig till festen.
- Förbannat! - Vi har mycket att ta igen.
- Du råkar inte tala tyska? - Oui.
- Du förtjänar det där, ditt as. - Din plan var kass.
- Tänkte du bara gå fram och ta den? - Håll käften, din förrädare.
Katarina... Vad är det?
Vi måste ta klockan själva. De har gripit mr Cole och ms Goines.
Stanna här.
- Cassie! - Är du oskadd?
- Cole letar efter klockan utanför. - Vi tror att de har gripit honom.
- Nej! Han sa att uppdraget går först. - Jag går inte med på det.
Vi måste hitta klockan fort för vi har mycket större problem.
- Det var korkat. - Nåt jag alltid velat göra.
- Det var kul att ha känt dig. - Jag bytte aldrig sida, din idiot.
Skjut inte! Vi vill bara ha klockan. Inget annat.
Jösses...
Ni är franska motståndsrörelsen.
- Vad gör ni här? - Vi ska skära huvudet av ormen.
Tiden rinner ut. Nån kommer att hitta och döda oss.
Vill ni döda Hitler? Suveränt. Det går jag helt med på.
- Vi vill bara ha... - ...Die Glocke.
Galan är bara en fasad.
Waesch vill visa den för Führern. Det är därför han är här.
Det är en kraftkälla och en nyckel till nåt sorts vapen.
Den lär utstråla nån sorts okänd energi.
Gör vad ni vill, men vi behöver den. Hur vill ni ha det?
Efter underhållningen går Führern för att se Die Glocke i källaren.
Det är då de blir krossade under hela slottet.
Vill ni ha klockan så får ni hitta den först.
Vad gör du? Klä på dig igen.
Gör inte så där. Kan du inte bara fortsätta slå mig?
Heil Hitler.
Scarface...
Prata!
Ända sen ni lämnade mig har jag försökt hjälpa er.
- Elliot Jones, då? - Han skulle ha färdigställt Titan.
Olivia tänker långsiktigt och vinner eftersom ni suger på det.
- Varför litar hon på dig? - Hon ser det onda bara onda ser.
Jag är genomrutten. Du var likadan när vi träffades.
Så att du skulle överleva dagen. James...
Hata mig om du vill men du har bara en chans kvar.
Oavsett vad du tycker, så är det jag.
- Jones? - Jonesy?
Det är jag.
Jag tål dig inte men jag hatar dig inte.
Den här borde passa. Vad fan gör du?
Jag må vara usel på sexton sätt.
- Men jag är ingen jävla nazist. - Herregud!
Jajamän...! Vi får se vad som väntar ovan där!
Okej!
Det... får... duga!
West 7? Du måste släppa det.
- Det är säkert rätt. - Hur många skott har du?
Åtta. Två till som mest. Det finns en sidodörr.
Vi rår oss inte på allihop. Vi sammanstrålar med de andra.
- Hur mår hon? - Hon är inte här.
- Hannah? - Mamma?
Är du här, Hannah?
Nej, jag skickade bort henne.
Hör du mig, Jonesy? Det är ingen fara.
- Ibland går jag också vilse. - Här?
Här inne.
Men jag vet en utväg. Som ett Nintendo-fusk. Jag kan hjälpa.
Du behöver bara hitta nåt som inte passar in.
Okej.
- Där. - Bra.
Nu måste du acceptera annan sak som inte passar in. Du.
- Ingen fara. - Vad hände? Var är klockan?
- James? - Det har blivit lite komplicerat.
- Är det där...? - Det är inte Chaplin.
- Det är jag. Jag är oskadd. - James...
Jösses...
- Vad gör du? - Familjeråd.
Deacon!
- Jones! - Du dödade Elliot.
Jag höll kvar dig i matchen. Elliot är bara död i nuet.
Återställer vi tiden så kommer du och han att bråka om disken i vasken.
Jag och min bror öppnar en bar och skålar för alla vi slapp döda.
Katarina... Det är okej.
Deacon har en plan. Vi kan få tag i klockan.
- Den finns nere i tunnlarna. - Vi har bara 15 minuter på oss.
Vad händer om 15 minuter?
- Va? - Va?
- Vi måste stoppa bomben. - Vill du rädda Hitler?
- Det gör man inte med tidsmaskiner. - Vi behöver klockan.
Cassie och jag hämtar klockan. Du hittar bomben.
Och du ser till att Waesch inte tar Hitler till källaren i förtid.
Bara det?
Mein Führer.
Madame Magnifique?
Där rök underhållningen. Fan!
- Båda kanske inte överlever det här. - Jag vet.
- Vi behöver distrahera dem. - Har du nån idé?
Jag såg ett sexigt raffset där uppe.
Sticket! Sticket nu!
Ni känner igen er. Alla skitar går hem ensamma i kväll!
Det låter som en klocka tycker jag.
- Nej, vi måste lämna väskan. - Just ja.
Åh nej...
Avsluta det.
Nu drar vi.
- Vi måste ta oss härifrån! - Kan du köra en sån bil?
- Vi får väl se. - Hör ni!
- Har vi räddat Hitler? - Kanske inte.
- Är det vad jag tror att det är? - Jawohl.
- Ska vi ändra på historien? - Är det en detonator?
Du vet inte vilken inverkan det skulle ha på vår tidslinje.
ÅR 1966
Mr Shaw?
- Var är vapnet? - I lobbyn.
Utmärkt beslut.
Det här är inget vapen.
De kanske bytte ut det. Det kanske aldrig fanns nåt vapen.
Skicka tillbaka mig till när säljaren hade den riktiga klockan.
Återvänd inte tomhänt.
Då insåg jag att ni kunde få tag i den äkta klockan.
Tidslinjen påverkades inte nämnvärt trots ert ingripande.
Kom igen... Vi var tvungna.
Vad händer om du inte återvänder till Titan?
De har ett ankare i mig. Jag lever på lånad tid.
När jag återvänder tomhänt så innebär det slutet för mig.
Om du och jag skulle acceptera hur oundviklig döden är -
- så skulle vi få ett anmärkningsvärt övertag, eller hur?
Det stämmer. Vad har du kokat ihop?
Här. Det finns ett till meddelande från primärerna.
"1491, Hertfordshire, England."
- En till ledtråd. - Nej, det är en inbjudan.
Det är där vi hittar dem. Primärerna.
Ljudet den ger ifrån sig...
Den består av brons, men vissa beståndsdelar har förändrats.
Och den har laddats med nån form av energi.
- Jag vet inte om det är vapnet. - Eller nyckeln till ett.
Allt pekar på 1491 så vi vet vart vi måste åka.
Maskinen räcker inte så långt. Ankaret skulle inte räcka.
Överlåt det åt mig.
Jag skulle vilja utbringa en skål.
Vi har inte alla svaren vi söker.
Men i kväll har vi varandra.
Det och det här ögonblicket får räcka.
Jag har nåt jag vill läsa upp.
Det passar stunden och fångar känslan bättre än jag kan.
"Ingen människa är en ö, hel och fullständig i sig själv."
"Varje människa är ett stycke av fastlandet, en del av det hela."
"Om en jordklump sköljs bort av havet blir Europa i samma mån mindre."
"Varje människas död förminskar mig."
"Ty jag är en del av mänskligheten."
"Sänd därför aldrig bud för att få veta vem klockan klämtar för."
- Du kom tillbaka tomhänt. - Inte direkt.
"Den klämtar för dig."
Text: Magnus Öberg www.sdimedia.com